ЗДРАВЕЙ, АНН (Преди "Зелените покриви")
Бягай през полята! Пръскай сълзи във вятъра!
Подгони с поглед водоцветната птичка към небето!
Попаднеш ли в студения дъжд, спомни си...
...за слънчицето, скрито в пазвата ти!
Затова, не се тревожи! Всички са такива.
У всеки се крие семето на светлината.
Някой ден ти също ще потърсиш щастието.
Тъгата се ражда, за да опознаеш радостта.
Очаква те искряща утрин!
Загадъчният яйчар
Анн и Томасови пътуваха с каруцата си към нов град - Мерисвил.
Какво е онова?
Спечелих.
Лъжец! Чупи гърне!
Друг път "чупи гърне"!
Спечелих и толкова. Като не искаш, няма да играем повече.
Кейти, вече не виждам Болингброк.
Тъжно ми е, че вече не мога да видя дърветата и птичките...
...но за щастие, поне успях да се сбогувам с тях.
"Щастие" е чудесна дума, нали?
Ей, с кого говориш?
С никой не говоря.
Лъжкиня!
Чух те, че говориш.
Не съм говорила!
Спечелих!
Чакай! Едуард, какво правиш?
Който първи стине носа на другия, печели.
Пусни ме!
Недей, червенокоске!
Какво каза?!
Млъкнете! Дръжте се прилично!
Е, каква е къщата?
Новата, де.
Не очаквай кой знае какво.
Голяма развалина е.
Нищо чудно, че е зле.
Има печки и куп малки стаи.
Едната ще е за теб, Хари и Ной.
Още една за Хорас и Едуард.
А на втория етаж има стая за Анн.
Моя стая?
Ще си имам стая?
Чичо Бърт, стаята има ли прозорец?
Прозорец?
Да.
Какво се вижда през прозореца?
Ще се радвам, ако е красиво езеро.
Едва ли ще има такова нещо.
Ще виждаш само дървета.
Колко хубаво, нали?
Моя стая.
Нова къща!
Да я разгледаме!
Наистина не е първа хубост.
Нали ти казах?
Джоана, помогни ми!
Анн, ела да помагаш!
Раз-два!
Хайде, напънете се малко!
Опитвам се.
Къде е моята стая?
Като влезеш, по стълбите и точно отпред.
В края на стълбите, така ли?
Супер!
Насам!
Дали зад вратата ще е пролет или зима?
Трябва да е пролет.
Както си мислех! Има прозорец.
Не виждам езеро, но пак е хубаво.
Може просто да си представям, че зад дърветата има езеро с русалки.
Тези дървета са близначките Лулу и Бел.
От днес това е моят замък, нали?
Този шкаф...
Тук е добре.
Тук ли ще го оставите?
Предишните стопани са оставили техния.
Няма къде другаде да го сложим.
А пък защо да го хвърляме?
Вече е твой.
Кейти Морис, това не е сън.
Отсега ще живеем заедно.
Нека напълним стаята с красота!
Заедно ще обичаме стаята.
Много е прашна.
Ще трябва добре да почистим.
Ей сега ще ти помогна.
Лельо?
Може ли да взема онази черга?
Искам я в моята стая.
Много е мръсна.
Предишните стопани са я изхвърлили.
Като я измия ще стане хубава.
Щом толкова искаш, вземи я.
Благодаря!
Внимавай малко!
Нямаше как.
Олеле, колко зле изглежда лицето ти!
Татко е чисто черен.
Чисто черен.
Къде отиваш?
До града за малко.
И аз искам.
И аз.
Не може.
Отивам на пазар.
А Бърт ще се представи на новите си колеги.
Анн, грижи се за Ной и Хари!
На добър час!
Да огледаме!
Червенокоске, работи както трябва!
Както трябва!
Вижда се!
Красива шарка.
И цветът е чудесен.
По-добре е, отколкото очаквах.
Май дори е по-удобна от онази в Болингброк.
Да, май е така.
Бърт...
Този път...
Наистина ще спреш да пиеш, нали?
Може ли да ти вярвам?
Колкото и да е странно, хич не ми се пие.
Може би изоставих лошите навици в Болингброк.
В този град ще започна всичко наново.
Гледай да направиш добро впечатление!
Не ми казвай неща, които знам!
Къде е бакалията?
Виж ти, непознато лице.
Тъкмо се нанесохме.
Казвам се Томас.
Тъй ли било? Аз съм Мади.
Е, какво ти трябва?
Сол и яйца.
Сол може, обаче не купувай яйца от бакалията!
Много са скъпи.
от английски "egg-man" - "човек-яйце" или "яйчар"
Има един човек - Еггман.
Еггман?
Продава евтини яйца.
Ама да знаеш... малко е смахнат.
Ще товариш стоката, оставена тук.
Това ти е работата.
Да видим колко ще изтраеш.
Предишният напусна след месец.
Ти не изглеждаш много корав.
Няма страшно.
Новак, а?
Напоследък работата е натоварена.
Добре, че си дошъл.
Джефри Паркър. Приятно ми е.
Бърт Томас.
Анн, гладен съм.
Потрай! Приготвям ядене.
Гладен съм!
Върнаха се!
Мамо, гладен съм.
Ей сега ще сготвя.
Анн, картофите?
Обелих ги.
Ей сега ще ги подредя.
Анн! Как можа?!
Използвала си това, за да изчистиш мръсната черга!
Единствената ми четка за зеленчуци.
Сега вече е неизползваема!
Какво възнамеряваш?
От утре да чистя зеленчуци с голи ръце ли?
Лельо, не исках...
Не знаех, че е за зеленчуци.
Мислех, че е обикновена.
Тъкмо се преместихме и започваш с глупостите.
Анн Шърли!
Да!
Анн Шърли!
Да!
В гората видяхме катерици.
Изглежда има много.
И много птици.
Градът също е оживен.
Може ли да дойда на пазар другия път?
Анн!
Заради това, че ми развали четката...
...утре ще идеш да купиш яйца.
Яйца?
Намира се на миля оттук.
Някакъв Еггман продава яйца.
Да, аз също чух за Еггман.
Бил доста ексцентричен.
"Ексцентричен"?
През нощта от къщата му се чувало странно ръмжене.
Даже казват, че владее магии.
Магии?
Сигурно призовава чудовища с магия.
Чудовища?
И превръща хора в камък.
Ако Анн отиде, ще стане на камък.
Анн ще стане камък?
Много е страшно!
Страшно!
Млъквайте!
Отиди утре сутринта!
Разбра ли?
Да.
Чао, Анн!
Когато станеш на камък, върни се!
Ако съм камък, как да се върна?!
Стига си се мотала! Хайде!
Тръгвам.
Дали този Еггман наистина използва магия?
Ами ако наистина ме вкамени?
Обаче е хубаво да пазаря.
Не трябва да помагам в къщата.
И не ми се карат, че си говоря сама.
За пръв път виждам лос от толкова близо.
Много е голям.
И също...
Величествен!
"Величествен" много ти отива.
Това е къщата на Еггман.
Що за звук?!
Дали не призовава чудовища?!
Стой мирно за малко.
Извинете! Извинете!
Какво има?
Май наистина е магьосник.
Какво искаш?
Извинете...
Сигурно призовавате чудовища, обаче...
...леля ме прати да купя яйца.
Трябва да купя или ще ми се сърди.
Пък и кокошката е Ваша, нали?
Крилото й е ранено.
Преди да извикате чудовища, може ли да я излекувате и да ми дадете яйца?
Влез!
Кокошката.
Добре.
В какво ще сложиш яйцата?
Не си ли донесла някакъв съд да ги носиш?
Колко?
на японски "икуцу" значи "Колко броя?" и "На колко си?"
На 6 съм.
Но все ме мислят за по-голяма.
Сигурно защото съм...
Не питам за годините, а за яйцата.
12.
Благодаря!
Няма съмнение.
Вика чудовища с онова нещо.
Въждала съм чудовища само в книгите, но...
Каква... красива мелодия.
Какво правиш?
Исках да видя как изглеждат чудовищата.
Обаче тази мелодия май не е за чудовища.
Сякаш...
Да! Като принц, превърнат в чудовище.
Принцът се влюбил в красива горска фея.
Но веднъж Хенри...
Това е името на принца.
Вещицата от бездънното езеро превърнала Хенри в чудовище.
Оттогава Хенри живеел сам-самичък.
Мислел за далечната любов. Съвсем сам и тъжен.
Това чувство... Ами... Как се казваше?
Самотност.
Точно! Самотност!
Ще ми кажеш ли името си?
Анн. С "е" след "Анн".
Анн...
Влез!
Кракът ти е ранен.
Благодаря!
Това се нарича "чело".
Чело?
Принцът наистина тъжи за любовта си, нали?
Извинявай! Постоянно мисля такива глупости и леля ми се кара.
Дори да ти се карат, не бива да спираш.
Това се нарича "въображение".
"Въображение"?
Представяш си неща, които все още ги няма в света.
Това е велико човешко умение.
"Неща, които все още ги няма" ли?
Да.
Челото съществува, защото някой си го е представил.
Някой е помислил, че е хубаво да има инструмент с такава форма и звук.
Наистина ли?
Много неща съществуват, защото хората са си ги въобразили.
Онази пишеща машина, телескопът.
И също... приказката, която току-що ми разказа.
Твоето въображение ще стане твоята сила.
Моето въображение ще...
Да.
Така се пише "въображение".
Въображение...
Чудесно! Чудесна дума!
Аз много искам да уча нови думи.
Така ще мога да описвам чувствата си по-добре.
Анн, всеки път, когато дойдеш за яйца...
...ще те уча по пет думи.
Ама защо си толкова мил с мен?
Защото съм приятел на въображението.
Анн се върна.
Върна се.
Не е станала на камък.
Не е станала.
Как мина при Еггман?
Ето, лельо. Яйцата.
Еггман живее сам-самичък.
Има голямо легло и е много тъжен.
Обаче е много хубав човек.
Въ-об-ра-же-ни-е.
Еггман е приятел на въображението.
Кейти, чудя се откъде да започна.
Мерисвил е много хубаво място.
Анн разказа целия си ден на Кейти Морис.
"Оттук нататък ще се случват само чудесни неща."
Така си мислеше Анн.
Хайде на разходка! Изпъчи гърди и превали хълма!
Нека и енотите, и лосовете, всички да дойдат!
Препънах се на пътя и паднах сред глухарчета.
И там открих четирилистна детелина.
Иха, иха, иха-ха, ама че късмет!
Ох, бо-бо-бо-боли, боли! Как боли!
Иха, иха, иха-ха, до-до-добре съм си!
Нека идем още по-далеч!
И да запеем песничка!
Да! Парадът няма край.
Желаещата да се учи Анн...
...среща новата учителка в града.
"Момичетата също трябва да ходят на училище."
След като го чува от учителката, Анн се замечтава.
Обаче, Джоана не позволява.
Тогава Еггман се сеща как да помогне на Анн.
Следва "Здравей, Анн", епизод 11-ти:
Зимен слънчоглед
До нови срещи!
Превод: Сайрон Кордин